EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Harry! Stopp, vær så snill!
Stopp!
Hvor er June?
- Hva har du gjort med henne? - Det er meg! Jeg er June.
Dette er sinnssykt.
Dette er sinnssykt!
- Jeg skjønner det heller ikke! - Sinnssykt.
Det er meg.
- Du så meg vel I speilet? - Nei.
Det er ikke mulig.
Du så meg! Harry.
Vent!
Du fortalte meg
at du beholdt alle brevene mine.
At du ikke skammet deg.
Jeg vet ikke hvordan.
Men det er meg. Det er virkelig meg.
Ja.
På engelsk, Elena.
Jeg har ikke brukt morsmålet mitt på nesten tre år.
Det er en grunn til at reglene fins, Sigrid.
Runa liker å holde fast I tømmene, som du vet.
Det er godt vi har deg, hva?
Tar du meg med også?
Lewis, gå ned igjen.
Jeg kommer straks, ok?
Harry?
Harry, jeg trengte deg her I morges.
Jeg kan ikke være overalt samtidig.
Jeg er forbanna!
June?
June!
Har noen sett June?
June McDaniel!
Mr. McDaniel...
John!
Politiet, takk.
Doug. Beklager, jeg kommer sent I dag.
God morgen til deg også. Hva har skjedd?
- Harry er borte. Jeg venter på pleieren. - Ok. Kan du dra innom McDaniel-gården?
Jeg ber en betjent hente deg. Rektor ringte
fra skolen og sa John lager bråk. Noe om et brekkjern.
- Brekkjern? - Ja. Ikke noe sånt.
Ingen kom til skade. Han så visst etter dattera si.
Skolen sa han og familien flytter. Jenta var visst ikke så fornøyd.
Stakk nok av.
Ok, jeg drar innom.
Aaron, du er en knupp.
- Hvordan går det? Alt bra? - Jeg må gå.
Ok, fortell det en gang til.
Jeg dro tilbake.
Jeg sjekket liket hans.
Han grep meg i... Jeg vet ikke hva som skjedde.
Han var fortsatt på bakken, men jeg var også...
Ok. Var han død?
- Etter? - Nei, han pustet.
- Øynene hans vibrerte. - Nei, hvordan kan du være der inne?
Det er ikke mulig!
Føler du deg som ham?
Jeg føler meg som meg.
Hva skjer med meg?
Hva om jeg blir sånn for alltid?
Nei, la være! Jeg vil ikke at du er nær meg.
La være.
Hva?
Jeg sa jeg er sulten.
Ok, jeg drar og finner mat til deg.
Harry, vent.
Ikke ta med noen hit.
Ikke si det til noen.
Greit.
Ta det med ro, det går bra.
Vaskehjelpen.
Å, unnskyld!
Skal jeg komme tilbake senere?
Hva?
Ja takk.
Jeg så vaskehjelpen. Er alt I orden?
Og de hadde bare ost og løk.
Beklager.
Så godt.
Harry, se på meg.
Vær så snill.
Jeg sitter her.
- Vet du hva du trenger? - Hva?
Harry!
Føles det godt?
Hvorfor dro du tilbake og sjekket?
Du var så redd. Jeg måtte sjekke at det gikk bra med ham.
- Ellers var det over. Du ville dratt. - Jeg skal ikke noe sted.
Si at alt ordner seg.
Alt ordner seg.
Jeg elsker deg, June.
June?
Harry.
Det er meg.
Harry! Det er meg!
June!
Det går bra. Jeg er her.
Det går bra.
Det er deg. Det er virkelig deg.
Jeg har deg.
Det går bra.
Skottland ser bra ut.
Hvor er June?
Vet du det, må du si det.
Hør på meg.
- Du vet June er syk. - Hva? Epileptisk?
Nei. Det er...
Det er vanskelig å forklare, men Elena hadde det òg.
Du nevner ikke mamma.
Du får ikke si navnet hennes.
June.
Det er politiet.
Kan nesten høre banjoduellen herfra.
Tror du han hadde griser på gården?
John.
Lenge siden sist.
Jeg hører June er savnet.
Vi går inn.
Skolen ringte om deg I morges.
De anmelder heldigvis ikke.
Kom igjen. Du kan ikke herje på en skole med et brekkjern.
- Nei. - Nemlig.
Hva tok hun?
Nok til en helg?
- Ei uke? - Bare noen klær, en bag.
Da skal hun ikke langt eller bli lenge.
- Når så du henne sist? - I går kveld.
- Kranglet dere? - Nei.
Men dere skal flytte?
Ja, men vi pratet om det. Hun gledet seg til det.
Barn kan være hemmelighetsfulle. Av og til stikker de av når de er sinte.
De gjør dumme, egoistiske ting uten å tenke, som sønnen min.
Vel...
...greit.
Har du ikke hørt fra henne innen I morgen, så ring.
Men hun har det nok bra.
Han er så rar.
- Har du barn? - Nei.
Så ikke døm for hardt.
MAMMA
- Var du I kroppen hans? - Nei.
Nei, jeg sa jo at vi var to.
Jeg var ham.
Men da det skjedde...
...revnet klærne mine og...
...jeg bare tok hans og gikk.
Hva skjer med meg?
Kom hit.
Du må prate med meg, Ryan.
Ryan!
Jeg er klar til å prate når du er det.
MEN HVIS IKKE, VET DU HVA DU MÅ GJØRE. KLEM, HARRY
Greit.
Her er vi igjen.
Du skjønner, Elena, at vi må identifisere følelsene
som forårsaket ditt første skifte. For å finne kjernen I det
som definerer utløseren din.
Instinktene dine vil be deg motstå eller undertrykke.
Men det vil jeg ikke at du gjør. La følelsene komme og slipp meg inn.
Men føler du at du mister kontroll, føler du at du nærmer deg et skifte...
...må du huske mantraet ditt og huske hvem du er.
Kan du fortelle?
Elena Askelaand. Trettini. Født sør for Bergen.
Stakk hull I ørene med Girl Guide-merke.
Brukket arm. Far bar meg hjem.
Malte biler med akvareller. Hadde en elghund, Heidi.
Ødelagte sko under stormskyer, mens jeg stirret på Gracie.
Veldig bra.
Klar til å begynne?
Ja.
Jeg er med deg hele veien.
Svar.
Klart.
Svar.
Klart.
- Svar. - Klart.
Klart.
Svar.
Klart.
Svar.
Klart.
Hva ser du?
Ta det med ro, det går bra.
- Husk mantraet. - Ta det med ro, det går bra.
- Husk mantraet.
- Ta det med ro, det går bra. - Bli her, Elena. Si hva du ser.
Stopp testen!
Si hva du ser!
Elena!
Si hva du ser!
Slipp meg løs.
Slipp meg...
Slipp meg løs!
Ok, John.
Om du vil dra hjem...
...forstår jeg det.
La oss bare stikke herfra.
Steinar?
Ja.
Hva skjedde? Du sa planen endret seg.
Har du June?
Viste du henne Elenas beskjed?
Ikke ennå.
Hun stakk av med en gutt I går kveld. Jeg følger etter.
- Blir dette et problem? - Nei. Og Ben...
...du hadde rett.
Hun er en av dem.
Hun er en skifter.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
Slapp av. Jeg har alt under kontroll.
June McDaniel.
NORD - SØR
Så hva skal vi gjøre?
Vi stakk begge av...
...for å ikke være fanget.
For å være de vi vil være.
Ok, vi visste ikke at det...
...ville skje.
Men vi har ennå tro på hverandre.
Ikke sant?
Ja.
Tror du vi ennå kan unnslippe alt sammen?
Ja.
Ja, det gjør jeg.
Så la oss dra.
Ja, vi drar.
SØR
Ja?
June McDaniel. Harry Polk.
Hvor er de?
Jeg vet ikke hva du prater om. Stikk av!
Hva sa du?
- Vi er ikke... - Jeg sa stikk av!
Jeg tenkte...
Han som gjorde den... greia med deg...
...hva det enn er...
Kanskje han var et romvesen.
Han kunne navnet mitt.
Han sa han hadde prøvd å finne meg I ukevis.
Han kjente mamma.
Hun sendte dem.
Hva med klærne hans? Det må være noe I dem.
Det står "Norge" på dem.
Norge?
Er ikke mora di derfra?
Jo.
Harry, se.
Det er mamma.
June... jenta mi.
Du blir snart 16.
Jeg vil hjelpe deg å forstå ting du kanskje føler.
Ting som...
...kanskje hender deg.
Jeg ville aldri forlate deg eller Ryan.
Men John sa jeg måtte dra.
Jeg hadde ikke noe valg. Jeg ville aldri såre noen av dere.
Beklager at jeg ikke kan være der selv.
Du må stole på mannen som viste deg denne videoen
og la ham ta deg med hit til Norge.
Det er et vidunderlig sted.
Og en vakker dag kan Ryan også komme hit.
Så kan vi alle være sammen igjen.
Bare...
Unnskyld.
Jeg er glad I deg.
June.
Hun sa hun er glad I meg.
Selvsagt er hun det. Hun er mora di.
Pappa sa at...
...hun dro fordi hun ikke kunne...
...takle oss.
At hun ikke ville ha oss. At hun...
...ville ha et annerledes liv.
Det går bra.
June McDaniel.
Harry Polk.
- John? - Sønnen din Harry. Hvor er han?
Vet ikke. Hvordan det?
Han er sammen med June.
Hvor de enn er, er de sammen.
Hva? Er du sikker?
Les det.
De tror de er forelsket.
Har du prøvd å ringe?
Han svarer ikke.
- June? - Hun la igjen mobilen.
Hun er annerledes. Sjenert, stille. Hun kjenner ingen gutter.
- Hun ville ikke gjort sånt. - Harry ville ikke dratt.
Han har for mye ansvar. Som å hjelpe til med faren sin.
Vi vet de er sammen. Så de planla det nok.
Jeg må spørre. Er det noe mer jeg bør vite?
Nei. Jeg uroer meg bare for henne.
Hør her. Ungdom stikker av. Men de kommer tilbake.
Ikke så raskt som man vil, men de gjør det.
Har vi ikke hørt fra dem innen I morgen, anmelder jeg det.
Jeg kan sette I gang en leteaksjon.
Beklager.
Greit.
Jeg kommer straks. Takk.
Det var jobben.
Jeg må dra.
Hører du fra June, så ring.
Gi meg nummeret ditt, så gjør jeg det samme.
Hva skjedde?
Han sier noen brøt seg inn og ranet ham. Naboen sier hun så to menn.
- Hva heter han? - Dean Coppler.
Hvem er dette?
Dette er Ella.
Hun har dine øyne.
Jeg er inspektør Polk. Hva skjedde?
Bare en kar som brøt seg inn. Det er alt.
- Naboen sa hun så to menn. - Det var bare én.
- Bare én fyr. - Ok, hva tok han?
Hvordan skal jeg vite det? Alt mulig.
Uret mitt.
Han tok uret.
Den er fin. Tok han ikke den?
Får jeg se på den?
Ringen min?
L&C 1209
Hvor fikk du denne? Ga en gutt deg denne?
Het han Harry? Harry Polk?
Dean?
Jeg vet du er redd.
Men du må si hva som skjedde.
- Hvordan er det å være I London igjen? - Jeg husker det ikke sånn.
Ok, vi er framme.
Der er det.
Alt ordner seg.
Ja.
Hvem faen er du?
Bare kødder, bror.
Jeg vet hvem du er.
Gavin fortalte om deg. Deans kompis?
- Ja. - Kom.
Takk for at dere lar oss være her.
Beklager bryet.
Så...
- ...hvilket rom er vårt? - Alle bare sover der de vil.
Av og til med hvem de enn vil.
Mi casa es tu casa.
Men det er syk utsikt fra taket.
Ja visst. Takk.
Hvor har du vært?
Du gikk ut.
- Gikk ut! - Jeg så deg dra tidligere.
Jeg kom til huset, og så dukket det opp to karer.
En av dem sa Junes navn.
Hva?
Hun skulle ringe meg.
- Det har hun ikke. - Si hvor hun er!
Sier jeg det, blir jeg med deg.
Er June I trøbbel, trenger hun meg!
Da drar vi.
Du bør ta den.
Vi må fortelle henne om de to som brøt seg inn.
June kan være I trøbbel. Vi...
- Har du hørt noe? - Nei.
Tenkte bare du ville ha selskap.
Jeg tok med øl.
Kom inn.
Hvordan går det, kompis?
Du ser bra ut.
Så du kjemper ennå mot de teite kryssordene dine?
Skål.
Fortsatt ingen lyd fra Harry?
- Du uroer deg. - Han stjal sin fars ring og kjøpte
en bil fra en som fikk bank av to menn.
Jeg aner ikke hvor gutten min er.
Ja, jeg uroer meg.
Hva?
Jeg vet hvordan du blir.
Jeg så hvor ille det ble den gangen.
Er det virkelig tre år siden?
Jeg savner ham.
Jeg også.
Tenker du ennå på saken?
På det som skjedde?
Jeg prøver å la være.
Vi gjorde alt vi kunne.
Jeg ikke tenke meg oss som partnere mer.
Spesielt når du stiger I rang.
Liksom. Jeg prøvde alltid å holde tritt med deg på den tida.
Jeg er en inspektør som ikke kan ta vare på sin sønn.
- Jeg må melde ham savnet. - Harry er god.
Han er glad I deg.
Han kommer hjem!
Ja.
- Annerledes enn jeg trodde. - Ja.
Det sier alle.
Men du kan ikke klage på utsikten.
Jeg vet folk sier den er stor og skummel,
men den er ikke så ille.
Ja, slapp av. Jeg passer på deg.
Ja.
Ingen leter etter oss her.
Og nå kan vi starte på nytt.
Akkurat som vi lovte hverandre.
Nå kan vi være de vi vil.
B-seks.
En mindre tillitsfull kvinne kunne blitt sjalu
- og lurt på hva dere driver med her inne. - Sjalusi?
Jeg har sett tidlige lysbilder I konflikt før, men Elenas føles...
...polariserte.
Mor, barn, sex, død.
I starten skremte de testene meg mer enn du ville trodd.
Det var rart å tenke at skiftestadiet var en del av behandlingen.
Men fortsett. Hun må sentrere seg igjen.
Derfor er hun her.
Ikke glem det.
Jeg har noen spennende nyheter.
June er akkurat som mora si.
Hun er en av oss.
Du er alltid ett skritt foran, hva?
- Alltid. - Det er fantastisk.
Fantastiske nyheter.
Mor og datter.
Det er så...
...sjeldent.
Og en vakker dag kan Ryan også komme.
Så kan vi alle være sammen igjen. Bare...
Unnskyld.
Jeg er glad I deg.
Du vet epilepsien din?
Ja.
Hva mer sa faren din?
- Bare at mamma også hadde den. - Så du mora di få et anfall?
Nei, pappa sa bare at hun var syk.
Hvorfor spør du?
Jeg vet ikke.
Er det mulig at faren din vet om...
...noe av dette?
Hvordan kan han det?
Ok, hør. Bare tenk på det.
Sedativene.
Alle de sprø reglene. At han aldri slipper deg av syne.
Han skulle flytte deg til Fair Isle, og jeg så bilder av det.
Det er ingenting der.
Det er midt I ingensteder. Og nå kommer to norske gærninger
med en video av mora di som sier
at John ba henne dra, og at hun vil at du kommer. Det gir ingen mening!
- Unnskyld, June. - Nei, Harry. Se!
Herregud!
Det er han!
Vi må dra. Nå!
Kom igjen!
Harry! Bagene!
Glem bagene.
Løp!
Mamma sa jeg kan stole på dem. Jeg skjønner ikke!
Det går bra. Vi tenker ikke på det nå.
- Ok. - Faen!
- Harry! - Det ordner seg.
Faen!
Gikk det bra?
Vi må dra.
TIL MINNE OM MICHAEL JOHN DURIC 1957-2017
Tekst: Kristján J. K. Steinarsson